Vuosi 1462. Konstantinopoli oli murtunut.
Muslimit vyöryivät Eurooppaan ja uhkasivat koko kristikuntaa.
Transilvaniasta nousi Lohikäärmeen Ritarikunnan soturi.
Draculea.
Taistelun aattona hänen morsiamensa Elizabetha -
tiesi että hänen miehensä vastassa oli niin suuri ylivoima -
ettei tämä ehkä ikinä palaisi.
Jumala olkoon ylistetty, olen voittaja.
Elizabetha...
Kostoa janoavat turkkilaiset ampuivat linnaan viestin.
Se väitti Draculean kuolleen.
Elizabetha uskoi hänen saaneen surmansa ja hukuttautui jokeen.
Prinssini on kuollut. Ilman häntä kaikki on mennyttä.
Jumala yhdistäköön meidät taivaassa.
Hän riisti oman henkensä. Mikään ei enää pelasta hänen sieluaan.
Hänet on kirottu. Se on Jumalan laki.
Puolustin Jumalan kirkkoa. - Pyhäinhäväistystä!
Sanoudun irti Jumalasta!
Minä nousen kuolemastani -
kostaakseni hänen kuolemansa pimeyden voimien avulla.
Veri on elämä -
ja se on oleva minun!
LONTOO 1897 400 VUOTTA MYÖHEMMIN
HULLUJENHUONE
Olen tehnyt kaiken, minkä pyysitte, mestari.
Kaikki valmistelut on tehty. Kaikki.
Odotan käskyänne, sillä tiedän -
että kun on palkitsemisen aika -
olen yksi niistä, jotka hyötyvät avokätisyydestänne.
Kiitos.
Renfield on tullut hulluksi.
Raukkaparka menetti järkensä. Ota hänen ulkomainen asiakkaansa -
omalaatuinen kreivi Dracula. Hän ostaa kiinteistöjä Lontoosta.
Hyvä on. Kiitos luottamuksestanne.
Tämä on mahtava tilaisuus, Harker. Lähde heti Transilvaniaan.
Tällaisia tilaisuuksia tulee vain kerran elämässä.
Saanko kysyä, mitä Renfieldille tapahtui Transilvaniassa?
Ei mitään... Henkilökohtaisia ongelmia.
Tee nämä kaupat, ja tulevaisuutesi yhtiössä on turvattu.
Kyllä, herra johtaja. Paneudun asiaan täydellä tarmolla.
Olemme odottaneet kauan...
Voimme mennä naimisiin, kun palaan. - Hyvä on.
Kirjoitan sinulle. - Jonathan...
Jonathan, minä rakastan sinua. - Niin minäkin sinua, Mina.
25. toukokuuta, Budapest. Lähdin Budapestista tänä aamuna.
Länsi on vaihtumassa idäksi...
PÄIVÄKIRJA 25.5.
Kohteeni on maan itäosassa.
Transilvanian, Moldavian ja Bukovinan rajalla -
Karpaattien vuoristossa. Se on yhä Euroopan koskemattomia kolkkia.
Ystäväni, tervetuloa Karpaateille.
Odotan teitä kärsimättömästi.
Vaununi odottavat teitä Borgon solassa.
Toivon, että matkanne Lontoosta on sujunut hyvin.
Toivon, että viihdytte kauniissa maassani.
Ystävänne... D.
Päiväkirja 25.5. Armaani Jonathan on ollut poissa viikon.
Olisimmepa ehtineet mennä naimisiin
mutta hyvä että hänelle uskottiin tämä tärkeä tehtävä.
On varmasti ihanaa nähdä vieraita maita.
Mahdammeko Jonathan ja minä koskaan nähdä niitä yhdessä?
Olemme etuajassa, kuljettaja. Täällä ei ole ketään.
Kuolleet kulkevat nopeasti.
Liekö linnaan vielä matkaa?
Tervetuloa kotiini.
Tulkaa vapaasta tahdostanne ja tuokaa onnea tullessanne.
Kreivi Dracula? - Minä olen Dracula.
Tervetuloa talooni, herra Harker.
Käykää peremmälle.
Suonette anteeksi, etten aterioi seuraksenne.
Olen jo syönyt enkä juo koskaan...
viiniä.
Onko hän esi-isänne? Näen yhdennäköisyyttä.
Draculan ritarikuntaa -
kuvastaa lohikäärme.
Se on ikivanha esi-isiltä periytyvä yhteisö -
joka puolustaa kirkkoa kaikkia Kristuksen vihollisia vastaan.
Se suhde ei ollut täysin... onnistunut.
Aivan...
Se ei ole naurun asia!
Draculoilla on syytä ylpeyteen.
Suonissani virtaa Attilan, perkeleistä suurimman verta.
Veri...
on hyvin arvokasta nykyään.
Sotaiset päivät ovat ohitse.
Mahtavan sukuni voitot elävät enää tarinoissa.
Olen viimeinen lajiani.
Olen tietämättömyyttäni loukannut teitä. Suokaa anteeksi.
Kaipaan suuren Lontoonne viliseville kaduille.
Keskelle ihmiskunnan hyörinää.
Nauttimaan sen elämästä, käänteistä... kuolemasta.
No niin. Te, kreivi...
olette nyt Carfax Abbeyn omistaja. Onneksi olkoon.
Yhtiönne ylistää kykyjänne.
Edustatte kuulemma hyvää makua.
Ja olette pätevä sijainen edeltäjällenne herra Renfieldille.
Voitte luottaa minuun.
Olen utelias. Miksi kymmenen taloa niin tarkoista paikoista?
Myyntiarvon nostamiseksiko?
Uskotteko kohtaloon?
Että jopa ajan voimat -
voidaan valjastaa tiettyä tarkoitusta varten?
Maailman onnekkain mies on se, joka löytää... oikean rakkauden.
Löysitte Minan. Luulin, että hän oli hukassa.
Menemme naimisiin, kun palaan. Oletteko naimisissa, kreivi?
Oletteko naimisissa?
Olin kerran.
Siitä tuntuu olevan ikuisuuksia. Hän menehtyi.
Pahoittelen syvästi. - Hän oli onnekas.
Elämäni on parhaimmillaankin kurjuutta.
Hänestä tulee epäilemättä uskollinen vaimo -
ja teistä uskollinen aviomies.
Kirjoittakaahan yhtiöllenne ja rakkaillenne.
Sanokaa, että soisitte mieluusti jäävänne tänne vielä kuukaudeksi.
Kuukaudeksi? Tahdotteko, että jään niin pitkäksi aikaa?
Ette voi kieltäytyä.
Päiväkirja. 30.5.1897.
Jonathan ei tahdo, että asun Lucyn luona kun hän on poissa.
Jos totun Westonin perheen ylellisyyteen -
hän epäilee, etten tyydy enää pelkän kirjanpitäjän vaimoksi.
Mutta Lucy ja minä olemme ystäviä.
Hän ei ole ikinä piitannut siitä, että olen pelkkä opettajatar.
Inhottavaa!
Mina...
Mina, sinä teet aina töitä.
Paneeko kunnianhimoinen Harkerisi sinut opettelemaan konekirjoitusta?
Kun hän voisi kellistää sinut himokkaisiin leikkeihin lattialle.
Lucy! Et saisi puhua noin minun sulhasestani.
Avioliitossa on kyse enemmästä kuin lihan himoista.
Niin näkyy... Paljon enemmästä!
Mitä tuo on, Lucy? En ymmärrä.
Pystyvätkö mies ja nainen tosiaan tekemään noin?
Minä pystyin viime yönä. - Narraat! Et kai?
Kylläpäs. Unissani tosin.
Onhan Jonathanissa miestä? Lucylle voit kertoa.
Olemme vain suudelleet.
Hän on mielestään liian köyhä menemään naimisiin.
Se vain pahentaa asiaa, että olen täällä rikkaan ystäväni luona.
Mutta minua ei ole edes kosittu ja olen melkein 20-vuotias...
Käytännössä vanha akka!
Herra Quincey P. Morris!
Katso! Kuka tuo on?
Teksasilainen Quincey P. Morris. Hän on nuori ja salskea.
Villi ori jalkojeni välissä. - Olet aivan säädytön!
Tiedän, mitä miehet himoitsevat. Katso.
Quincey, kultaseni. - Lucy-neiti...
Olet raikas kuin kevätsade.
Quincey, anna minun koskettaa sitä.
Onpa se iso.
Tyttökulta, pitelen kättäsi ja suutelet minua.
Jack! Rakkauden valtameret...
Voi kultaparkaani!
Tule tänne, pieni kukkarukka.
Pikkuinen tohtoriparka.
Olipa tuhma karhu. - Arthur Holmwood, esquire.
Kultaseni.
Olen pahoillani hattunne takia.
Tämä on käärmepukuni.
Lucy on puhdas ja hyveellinen mutta joskus hän järkyttää minua.
Jonathan sanoo että rikkaiden vika on puhua mitä sylki suuhun tuo.
Ihailen Lucya enkä ihmettele, että miehet piirittävät häntä.
Olisinpa yhtä kaunis ja jumaloitu kuin hän.
Olet elämäni rakkaus.
Millainen mies hän on?
R.N. Renfield, menestyvä lakimies yhtiössä nimeltä Hawkins & Tomson.
Wyndham Clubin jäsen.
Hän palaa liikematkalta Transilvaniasta -
ja kärsii mielenvikaisuudesta. Häntä riivaa veren himo.
George.
Odota tässä.
Saako tohtorille olla alkupaloja, tai canapé?
Ei kiitos. Miten voitte? - Paremmin kuin lemmenkipeä tohtorini.
Kiinnostaako yksityiselämäni teitä? - Kaikki elämä kiinnostaa minua.
Ruokavalionne on kuvottava. - Nämä ovat oikein ravitsevia.
Joka elämä jonka syön, antaa minulle elinvoimaa.
Saako kärpäsestä elinvoimaa? - Toki.
Syöt molekyylejä syömäpuikoilla mieluummin kuin minä pikkupetoja.
Minun on keksittävä teille uusi hulluuden luokitus.
Entä hämähäkit? Ne syövät kärpäsiä.
Kyllä, syön kärpäsiä. - Entä varpusia?
Kyllä... Sanoitteko varpusia? - Kenties jotain isompaakin?
Kyllä... Kissanpentu, pyydän!
Pieni, leikkisä kissanpentu. Jota voin opettaa.
Jota voin ruokkia. Älkää kieltäkö sitä minulta.
Ettekö tahtoisi mieluummin kissan?
Kyllä! Ison kissan! Pelastukseni riippuu siitä.
Pelastuksenne? - Niin, elämiä mestarille.
Mestarille? Mille mestarille?
Mestari tulee.
Hän lupasi tehdä minusta kuolemattoman. -Miten?
Veri on elämä!
30.5. Draculan linna. Ajattelen asioita, joita en tohdi myöntää.
Tapa, jolla kreivi katsoi Minan kuvaa, täytti minut pelolla.
Aivan kuin minulla olisi rooli tarinassa, josta en itse tiedä.
En kuullut teidän tulevan sisään.
Olkaa varovainen. Haava on vaarallisempi kuin uskotte.
Tuo on pelkkä ihmisen turhamaisuuden ilmentymä.
Ehkä teidän olisi syytä kasvattaa parta.
Oletteko kirjoittanut ne kirjeet, jotka pyysin?
Hyvä.
Jos poistuttekin huoneestanne -
ette saa milloinkaan jäädä nukkumaan linnan muihin osiin.
Linna on vanha ja siihen liittyy paljon pahoja muistoja.
Olen varoittanut. - Ymmärrän kyllä.
Älä pane uskoasi tuollaisten petollisten helyjen varaan.
Olemme Transilvaniassa eikä Transilvania ole Englanti.
Meidän tapamme eivät ole teidän tapojanne.
Ja teille koittaa monia ihmeellisiä asioita.
Olen nähnyt jo ihmeitä. Sudet ajavat takaa sinisessä helvetissä!
Kuunnelkaa niitä.
Yön lapsia.
Kuinka suloista musiikkia. - Musiikkia? Tuo ulvontako?
Tein kuten Dracula käski. Kirjoitin kolme kirjettä.
Yhtiölle, perheelleni ja rakkaalle Minalleni.
En kertonut mitään peloistani sillä epäilemättä hän lukisi ne.
Nyt tiedän olevani vanki.
Jonathan...
Jonathan, tule luokseni...
Tule.
Käy makuullesi. Asetu käsivarsilleni.
Käy makuullesi, Jonathan.
Mitä tämä on? Petturit!
Miten uskallatte koskea häneen? Hän kuuluu minulle.
Et ole koskaan rakastanut.
Kyllä. Minäkin osaan rakastaa.
Ja rakastan vielä.
Emmekö syö tänään mitään?
Rakkahin Mina, kaikki on hyvin.
Kreivi vaatii, että jään vielä kuukaudeksi.
Voin kertoa vain, että rakastan sinua. Uskollinen Jonathan.
Epäilemättä kirjoittamani kirjeet sinetöivät kohtaloni.
Kreivin mustalaiset antaisivat herransa edestä vaikka henkensä.
Yöt päivät he täyttivät laatikoita joissa oli maata linnan alta.
Ne piti toimittaa Carfax Abbeyyn Lontooseen.
Miksi laatikot täytetään maalla?
Rakastan häntä!
Mina, ihanaa. Olen päättänyt.
Rakastan häntä ja vastasin kyllä. - Vihdoinkin.
Isopuukkoinen teksasilainenko? - Ei vaan kolmosvaihtoehto.
Lordi Arthur Holmwood. Sinusta tulee morsiusneitoni.
Mina, mitä nyt? Siitä tulee elämäni jännittävin päivä.
Et tunnu piittaavan. - Olen huolissani Jonathanista.
Saamani kirje on kovin kylmä. Se ei ole hänen tapaistaan.
Mina, älä huolehdi.
"Demeterin" kapteenin lokikirja. 27.6.1897.
Otimme laivaan 50 laatikkoa maata, jotka menevät Lontooseen.
Nostimme purjeet keskipäivällä myrskyssä joka ilmestyi tyhjästä -
ja kiidätti meidät avomerelle.
LONTOON ELÄINTARHA
3.7. Aliperämies on kateissa. Lähestymme Gibraltaria.
Myrsky jatkuu. Miehistö levotonta.
Se uskoo, että meillä on mukana laivassa joku tai jokin.
Hän on täällä! Kaiken elämän herra on täällä!
Joukot kokoon! Olen valmis palvelemaan teitä, mestari!
Olen palvonut teitä kaukaa, mutta nyt olette lähellä.
Olen orjanne. Odotan käskyänne.
Renfieldin tapaus tulee kiinnostavammaksi.
Hulluudessa on järjestystä kärpäsineen ja hämähäkkeineen.
Ollapa minulla edes pieni ymmärryksen häivähdys...
Lucy...
Lucy!
Ei, älä näe minua!
Lucy...
En voinut hillitä itseäni. - Näit unta. Kävelit unissasi.
Sieluni... Se tuntui lähtevän ruumiistani.
Minulla oli tuskallinen olo.
Aloin vapista. - Ei hätää, näit unta.
Se houkutteli minua. En hallinnut itseäni.
Ne punaiset silmät. Hänen verensä maistuu yhä suussani.
SAMUEL F. BILLINGTON CARFAXIN KARTANO
Mestari, olen palveluksessanne.
Mestari, olen tässä. Olen palvonut teitä.
Vampyyri, muiden yön elävien tavoin -
voi liikkua myös päivällä mutta hänen voimansa ovat heikot.
SUSI KARKASI ELÄINTARHASTA
SALAPERÄINEN KUUNARI
Nähkää hämmästyttävä elävä kuva.
Nykyajan ihme. Uusin sensaatio.
Vuosisadan vetonaula. Uusi maailman ihme.
Nähkää hämmästyttävä elävä kuva.
Näe minut.
Näe minut nyt.
Susi yhä karkuteillä! Saako olla lehti?
Kiitos, herra.
Nöyrimmät anteeksipyyntöni. Suokaa anteeksi tietämättömyyteni.
Olen saapunut hiljan ulkomailta enkä tunne kaupunkianne.
Kauniina naisena... - Ostakaa kartta. Hyvää päivää.
Loukkasin teitä.
Etsin elokuvakonetta. Sivistyneen maailman ihmettä.
Jos kulttuuria etsitte, menkää museoon. Lontoo pursuaa niitä.
Noin ihana ja älykäs nainen ei saisi kävellä yksin.
Tunnenko teidät?
Oletteko mieheni tuttavia? Kutsunko poliisit?
Miehenne? En vaivaa teitä pidempään.
Herra...
Minä olin töykeä teille. Jos etsitte...
Saanen esittäytyä.
Olen Sachain ruhtinas Vlad.
Että oikein ruhtinas. - Olen palvelijanne.
Wilhelmina Murray.
Tämä on kunnia, madame Mina.
Tätä tietä.
Herra Holmwood pyysi käymään Lucy-neidin luona.
Tohtori Seward, Lucy-neiti.
Jack! Nerokas Jack! Pidätkö tästä?
Paniko Arthur sinut tulemaan? Vai tahdoitko minut yksin?
Lucy, tulin lääkärinäsi. Sulhasesi on huolissaan sinusta.
Tohtorin vaitiolovala on pyhä. Voit luottaa minuun täysin.
Auta minua, Jack. En tiedä, mitä minulle tapahtuu.
Minä muutun. Tunnen sen.
Kuulen kaiken. Kuulen palvelijoiden kuiskuttelut.
Kuulen kuinka hiiret tanssivat ullakolla kuin elefantit.
Mutta näen karmeita painajaisia. Ne silmät...
Jack... -Olen tässä. Sinulle ei tapahdu mitään.
Anna sen vaikuttaa. - Kiitos...
Jack, suutele minua.
Lucy on kuumempi kuin satulaton hevonen Saharassa.
Varo kieltäsi.
Hei, Jack. Miten hurmaava potilaamme tänään voi?
Suoraan sanoen olen hämilläni. - Yhäkö pohdit häntä?
Sen täytyy olla henkistä. - Hullunkurista. Kuulitko tuota?
Viime viikolla mies tahtoi tytön vaimokseen, nyt hourulaan.
Katsotaanpa häntä.
Olen ymmälläni, myönnän sen.
Kutsuin metafyysikko-filosofi Abraham van Helsingin.
Kuulostaa poppamieheltä. - Hän tuntee oudot sairaudet.
Hän on opettajani ja oppi-isäni.
Tee se. Tuo hänet tänne. Hintaan mihin hyvänsä.
Hämmästyttävää. Tiede ei tunne rajoja.
Miten tuota voi kutsua tieteeksi?
Tahtoisiko madame Curie tulla verratuksi tuohon?
Ei olisi pitänyt tulla tänne. Minun on mentävä.
Älkää pelätkö minua.
Lopettakaa!
Luojani, kuka olette? Minä tunnen teidät.
Olen kulkenut ajan valtamerten halki löytääkseni sinut.
Tule tänne, Mina.
Se pitää sinusta.
Pedoilta voi oppia paljon.
HYVÄ YSTÄVÄ KUOLEE. TUNTEMATON VERITAUTI.
APUA. JACK SEWARD.
Vampyyrilepakon on juotava päivässä 10 kertaa oma painonsa verta -
tai sen omat verisolut kuolevat.
Söpö pieni syöpäläinen.
Veri ja veritaudit kuten syfilis ovat meidän alaamme.
Nimitys veneraalitaudit, Venuksen taudit -
viittaa jumalaiseen alkuperään. Niihin kytkeytyy seksikysymyksiä -
joista kristinusikon etiikka ja ihanteet ovat huolissaan.
Sivilisaatio ja syfilisaatio ovat edenneet käsi kädessä.
Mikä tämä on? - Sähkösanoma.
Kiitos. Herrat, siinä kaikki.
Aamu. Nämä voivat olla viimeiset sanat, jotka kirjoitan.
Dracula jätti minut näiden paholaisten armoille.
Ne imevät vertani, jotta pysyn heikkona enkä voi paeta.
Yritän tänään viimeisen kerran löytää pakotien joelle.
Minun on lähdettävä tästä kirotusta pirun lasten maasta.
Tässä vaiheessa minä, Abraham van Helsing -
osallistuin henkilökohtaisesti outojen tapahtumien kulkuun.
Professori van Helsing. Hyvä että tulitte.
Autan aina ystävää hädässä. Kerro tapauksestasi.
Tavalliset anemian merkit. Veri näyttää normaalilta muttei ole.
Oireet viittaavat toistuvaan verenhukkaan. -Mistä se johtuu?
Sulkekaa ovet!
Luoja, hän on vasta lapsi.
Voi taivas!
Tarvitaan heti verensiirto. Riisu takkisi.
Osaathan tehdä kiristyssiteen. - Kehititte siis metodin?
En, minä vain kokeilin Landsteinerin metodia.
Eläimillä, vuohilla, lampailla...
Jos seerumissa tapahtuu hemolyysi, tytön punasolut räjähtävät -
ja hän kuolee. Ota letku.
Mitä ihmettä täällä tapahtuu? Mitä teette Lucylle?
Yritämme pelastaa hänen henkensä! - Oletteko sulhanen?
Riisukaa takkinne. Tämä nuori nainen tarvitsee verta ja äkkiä.
Riisukaa takkinne. - Kääri hihasi, Arthur.
Vauhtia. - Kääri ne!
Tämä voi sattua vähäsen.
Suokaa anteeksi. Hänen vuokseen antaisin viimeisen veripisarani.
Vai viimeisen pisaranne? Kiitos, niin paljon ei tarvita... vielä.
Pitele hänen kättään.
Jack, tuolle tyttörukalle on laitettu kahden miehen veri.
Eihän hänen ruumiiseensa voi mahtua niin paljon verta.
Minne veri katosi? - Hyvä kysymys.
Ne jäljet hänen kaulallaan... Ei tautia, ei hiertymiä.
Syy on niissä. - Minne veri meni?
Olit aikanaan terävä oppilas. Minne veri katosi? Sanopa se.
Vuodevaatteissa ei ollut verta. - On uskottava omiin aisteihinsa.
Kävikö huoneessa joku, joka imi veren ja lensi pois?
Niin, miksipä ei? - Kerrassaan nerokasta!
Voisivatko oppineet tohtorit kertoa, mistä on kysymys?
Jack, olet tiedemies.
Uskothan sinäkin, että voi olla asioita, joita ei ymmärrä.
Mesmerismi, hypnotismi, sähkömagneettinen kenttä...
Professori? - Minne piruun hän katosi?
Näittekö? - Olo on kuin kömpelöllä noviisilla.
Emme taistele mitään tautia vastaan.
Tuolla jossain on jotakin sanoinkuvaamatonta.
Kuollut muttei kuollut. Se vaanii meitä jostakin syystä.
Elääkseen se juo Lucyn verta. Se on peto. Hirviö.
Mitä Lucylle ja minulle tapahtuu?
Nuorena tunteeni olivat selkeät. Olisinpa taas entiselläni.
Se järkevä Mina, johon saatoin aina luottaa.
Absinttia... Sielun kiihoketta.
Vihreä keiju, joka asuu absintissa...
tahtoo sinun sielusi.
Mutta olet turvassa minun luonani.
Kerro, prinssi... Kerro kodistasi.
Se on koko luomakunnan kaunein paikka.
Niin varmasti.
Maa valtavan metsän takana.
Majesteettisten vuorten ympäröimänä.
Rehevät viinitarhat.
Kukkaset hentoja ja kauniita. Missään ei ole samanlaisia.
Kuvailet kotiani kuin olisit nähnyt sen.
Ehkä äänesi saa sen aikaan. Se on hyvin tuttu.
Se on kuin... ääni unessa, jota en osaa yhdistää mihinkään.
Se lohduttaa minua, kun olen yksin.
Entä prinsessa?
Mikä prinsessa? - Ainahan on myös prinsessa.
Valkoisena hulmuavassa puvussaan.
Hänen kasvonsa...
ovat joki.
Prinsessa... on joki.
Joka tulvii kyyneliä, murhetta ja sydänsuruja.
Kerran oli prinsessa.
Elizabetha.
Hän oli kaikkien maailman valtakuntien sädehtivin nainen.
Petoksella hänet riistettiin muinoin prinssinsä luota.
Hän hukuttautui siihen jokeen, josta puhuit.
Sen nimi on minun kielelläni:
Prinsessajoki.
Hyvä neiti, sulhasenne on turvassa nunnaluostarissa.
Herra Harker uskoo, että olette hengenvaarassa.
Hän tahtoo, että tulette tänne, jotta voitte mennä naimisiin.
Herran siunausta, sisar Agatha.
Suloinen prinssini... Jonathan ei saa tietää meistä.
Lucy... - Abraham van Helsing.
Mina-neiti, oletan. - Miten hän voi?
Hän on yhä heikkona. Hän kertoi, että kannatte huolta sulhasestanne.
Minä kannan huolta kaikista nuorista rakastavaisista.
Elämässä on varjopuolensa, lapseni, ja toisaalta valonsa.
Te olette sen valoja, Mina. Kaiken kirkkauden valo.
Menkää nyt tapaamaan ystäväänne.
Mina...
Näytät erilaiselta, Mina. Säteilet aivan.
Sait sanan Jonathanista. - Niin sain!
Hän on turvassa. Hän on romanialaisessa luostarissa.
Hän kärsii pahasta aivokuumeesta.
Hänestä huolehtivat sisaret sanoivat, että hän tarvitsee minua.
Mutta en lähde... En aio jättää sinua.
Mina, sinun on mentävä.
Sinun on rakastettava häntä. Menkää siellä heti naimisiin.
Ota tämä, hyvä sisareni. Se on häälahjani sinulle.
Ei, Lucy... - Älä minusta huoli.
Kyllä minä pärjään.
Sano Jonathanille terveisiä.
Jack, kuinka hän voi?
Tuon takia en pysty hengittämään! - Se on lääkettä.
Pelkkää valkosipulia. - Quincey tuli tapaamaan sinua.
Lucy-neiti, lepää vain. Arthur lähetti minut huolehtimaan sinusta.
Jos et toivu, sinut on päästettävä kärsimyksistäsi.
Quincey, senkin peto.
Suutele minua, Quincey.
Suutele minua.
Suutele minua!
Mikä houkka! - Pois!
Lucy, kuuntele. Käy lepäämään.
No niin.
Nosferatu.
VAMPYYRIT
"Tämä on mielipuolisen ruhtinas Draculan järkyttävä tarina."
"Hän seivästi ihmisiä, paahtoi heidät ja keitti päät."
"Hän nylki heidät elävältä, silpoi ja joi heidän vertaan."
Dracul.
Hänen verensä on elämä.
Parahin prinssini, suo anteeksi.
Sain sanan sulhaseltani. Matkustan hänen luokseen.
Me menemme naimisiin. En tapaa sinua enää koskaan.
Mina.
Hullua, mutta melkein tuntuu kuin outo ystäväni olisi kanssani.
Hän puhuu minulle ajatuksissani. Hänen kanssaan tunsin eläväni.
Ilman häntä, pian morsiamena, olo on sekava ja harhaileva.
Ehkä vaikka yritän olla hyvä, olen huono, häilyväinen nainen.
Tuulet! Tuulet!
Tuulet!
Se on syy.
Dracula, elävä kuollut.
Vihollinen, jota olen jahdannut koko elämäni!
Jack, kiirehdi. Minulla on paljon kerrottavaa.
Vartioikaa häntä hyvin, Morris. Tänään ei saa epäonnistua.
Kyseessä ovat valtavat voimat.
Vartioikaa häntä hyvin tai Lucysta tulee paholaisen narttu.
Pimeyden huora!
Olet sairas vanha huuhkaja!
Kuuntele. Lucy ei ole pelkkä satunnainen uhri.
Hän on halukas seuraaja, suorastaan uskollinen oppilas.
Hän on paholaisen jalkavaimo! Ymmärrätkö?
Voime ehkä pelastaa hänen sielunsa.
Mutta emme tyhjällä vatsalla.
Jack, kuolen nälkään. Anna ruokaa! - Vanha houkka!
Kelvottomat tohelonne typerine taikoineen -
eivät pysty suojelemaan sinua minun voimiltani.
Tuomitsen sinut elämään kuolleena.
Ikuiseen elävän veren janoon.
Jack.
Tiedän, miten syvästi rakastit häntä. Usko siis minuun.
Tarvitsen ruumiinavausveitsiä. - Ruumiinavaus? Lucylleko?
Ei, tahdon vain irrottaa hänen päänsä ja ottaa hänen sydämensä.
Päiväkirja 17.9. Jonathan-raukka.
Hän on yhä sairas, mutta tutut Lontoon kadut piristävät häntä.
Minulle paluu oli surullinen, nyt kun Lucy on kuollut.
Osa minuakin kuoli, mutta toivon silti -
että tapaan jälleen prinssini. Onko hän täällä?
Nyt naimisissa ollessani ymmärrän, mitä tunnen häntä kohtaan.
Hän on aina ajatuksissani.
Jonathan, mitä nyt? - Se on hän!
Katso, hän on nuorentunut!
Hyvät herrat...
Täytyykö Lucy-paran hauta häväistä? Kuolema oli jo tarpeeksi kamala.
Jos hän on kuollut, vahinkoa ei tapahdu, mutta jos ei...
Hänetkö muka haudattiin elävältä? - Ei...
Hän on elävä kuollut. - Tämä on järjetöntä.
Herrat, koetetaanko? Yksi, kaksi, kolme...
Missä hän on?
Mitä olette tehneet hänelle?
Hän ei elä enää Jumalan armosta. Hän vaeltaa pimeydessä.
Hän on vampyyri, nosferatu.
Ne olennot eivät kuole -
vaan voimistuvat ja tulevat kuolemattomiksi toisen avulla.
Me taistelemme aikojen saatossa syntyneitä joukkoja vastaan -
jotka elävät elävien verestä.
Äkkiä piiloon!
Lucy!
Tule tänne, Arthur. Jätä nuo muut ja tule luokseni.
Käteni janoavat sinua, kulta.
Suutele ja hyväile minua, rakas aviomieheni.
Olemme vahvoja Herran ja hänen mahtinsa kautta!
Olemme vahvoja Herran ja hänen mahtinsa kautta.
Tuon sinut varjosta valoon.
Ajan sinut ulos, pimeyden ruhtinas!
Rohkaise itsesi hetkeksi ja sillä selvä. Ota paalu vasempaan käteen.
Aseta kärki sydämen kohdalle.
Iske sitten Herran nimeen. Nyt!
Syökää! Tarvitsette voimia edessä odottaviin pimeyden päiviin.
Tohtori, miten Lucy kuoli?
Tuskallisestiko?
Kyllä, kunnes katkaisimme hänen kaulansa ja paalasimme sydämen.
Sitten hän löysi rauhan. - Tohtori, olkaa hyvä!
Herra Harker, lääkärinänne minun on kysyttävä -
arkaluontoinen kysymys. Ollessanne uskoton demoninaisten kanssa -
maistoitteko heidän vertaan edes ohimennen?
Ettekö? - En.
Hyvä. Sitten teidän verenne ei ole saastunut kuten Lucy-raukan.
Tohtori, ymmärtäkää...
Epäilin kaikkea, jopa mielenterveyttäni
Halvaannuin pelosta. - Tiedän.
Tiedän, missä se pirulainen lepää... Carfax Abbeyssa.
Vampyyreja on olemassa.
Sillä joka on vastassamme, on ainakin 20 miehen voimat.
Voitte todistaa sen.
Hän komentaa myös inhaa eläinkuntaa. Lepakoita, susia.
Hän voi ilmestyä usvana tai sumuna tai haihtua halutessaan.
Hän pystyy siihen kaikkeen, mutta hän ei ole vapaa.
Hänen on levättävä kotimaansa mullassa saadakseen pahat voimansa.
Sääli niin vainottua. - Miten sellaista voi sääliä?
Minä otan Minan luokseni. - Siellä olet turvassa.
Luodit eivät tehoa häneen, kannattaa käyttää metsästyspuukkoa.
En ajatellut mennä niin lähelle.
Mestari!
Tohtori Jack, minulle luvattiin ikuinen elämä!
Kuka tuo mies on? - Renfield. Tulkaa nyt.
Renfield... minun on tavattava hänet.
Renfield, käyttäydy kunnolla.
Tämä on rouva Harker.
Hyvää iltaa. - Iltaa, herra Renfield.
Olen tainnut olla aika tuhma.
Tunnen teidät. Olette morsian, jota mestari himoitsee.
Minulla on jo aviomies. Olen rouva Harker.
Mestari on kertonut teistä. - Mitä hän on kertonut?
Että hän tulee... Että hän tulee hakemaan teidät.
Olkaa kiltti...
Älkää jääkö tänne. Pysykää loitolla näistä miehistä.
Rukoilen Herralta, etten näkisi enää suloisia kasvojanne.
Herra siunatkoon ja varjelkoon teitä.
Mestari! Lupasitte minulle ikuisen elämän -
mutta annattekin sen tuolle kauniille naiselle. Tohtori Jack!
En ole hullu. Taistelen vain sieluni puolesta.
Kotini on vaatimaton mutta mukava.
Voitte käyttää vettä ja toalettitarvikkeita.
Olette täällä täysin turvassa.
Tuhotkaa joka laatikko. Puhdistakaa maa niiden sisältä.
Manaus alkakoon.
Renfield... petit minut.
En, mestari.
Palvelen teitä. Vain teitä.
Rakkaani, löysit minut.
Kalleimpani.
Näin tahdoinkin käyvän. Nyt tiedän sen.
Tahdon olla kanssasi ainiaan.
Et tiedä, mitä puhut.
Kyllä tiedän.
Pelkäsin, etten tuntisi enää ikinä kosketustasi.
Luulin sinun kuolleen.
Tässä ruumiissa ei ole henkeä.
Mutta sinä elät.
Sinä elät.
Mikä sinä olet? Minun täytyy tietää. Kerro.
Olen... en mitään.
Eloton.
Sieluton. Vihattu ja pelätty.
Olen koko maailmalle kuollut. Kuuntele minua.
Olen hirviö, jonka elävät ihmiset tappaisivat.
Olen Dracula.
Sinä murhasit Lucyn!
Rakastan sinua.
Luoja armahda että rakastan!
Tahdon olla samanlainen kuin sinä. Nähdä samaa. Rakastaa samaa.
Kulkeaksesi minun rinnallani -
sinun on kuoltava tästä elämästä ja synnyttävä minun elämääni.
Sitten olet aina oleva rakkauteni ja elämäni.
Silloin annan sinulle ikuisen elämän.
Ikuisen rakkauden.
Vallan komentaa myrskyä ja maan petoja.
Kulje kanssani ja tule rakastavaksi vaimokseni ikiajoiksi.
Minä tulen!
Mina, juo ja seuraa minua -
ikuiseen elämään.
En voi sallia tätä!
En välitä.
Sinut kirotaan kulkemaan ikuisesti kuoleman varjossa.
Rakastan sinua liikaa syöstäkseni sinut kadotukseen.
Ota minut pois kuoleman keskeltä.
Mina!
Luuletko voivasi tuhota minut uskonkuvillasi?
Kristuksen pyhä veri! - Minäkin palvelin ristiä.
Komensin kansakuntia satoja vuosia ennen kuin edes synnyitte.
Armeijasi lyötiin. Kidutit tuhansia ihmisiä.
Minut petettiin.
Katso, mitä Jumalasi teki minulle.
Sotasi Jumalan kanssa on ohi! Sinun on maksettava rikoksistasi.
Kristus käskee sinua. - Hän on nyt... morsiameni!
Valoa! Lisää valoa!
Saastunut... Saastunut.
Ottakaa kiinni! - Ne on poltettava.
Tiedämme, että Dracula pelkää meitä. Hän pelkää aikaa.
Miksi hän muuten kiirehtisi niin?
Hän on poissa. - Mistä tiedät?
Hän puhuu minulle.
Hänellä on vahva ajatusside sinuun.
Hänen sydämensä oli kyllin vahva selviytymään haudasta.
Ihailet häntä.
Eläessään hän oli merkittävä mies. Todellinen suurmies.
Mutta sen suurempi tarve on tuhota hänet nyt.
Tohtori...
Tiedän muuttuvani hänen laisekseen.
Hänen tuhonsa on pelastuksesi. Siksi tahdon hypnotisoida sinut.
Tahdon, että autat etsimään hänet. Auta minua, ole hyvä.
Katso tätä valoa. Kaiken valon valoa. Katso liekkiin.
Silmäsi ovat raskaat. Tahdot nukkua. Nuku nyt.
Nuku...
Minun on mentävä. Hän kutsuu. - Mitä sinä kuulet?
Mitä kuulet, lapseni?
Prinssini kutsuu. Hän matkustaa hyisten merten halki kohti kotia.
Siellä hän voimistuu taas.
Menen hänen luokseen saadakseni osan hänen voimistaan.
Lähdimme Lontoosta junalla ja ylitimme Kanaalin myrskyssä.
Se oli epäilemättä kreivin aikaansaannosta.
Hän käskee tuulia, mutta etu on meillä.
Ehdimme junalla Varnaan päiviä ennen hänen laivansa tuloa.
Pariisista matkaamme Budapestiin.
Kreivi menee Gibraltarin salmesta, missä meillä on tarkkailija.
Odotamme laivaa Varnassa ja poltamme sen merellä.
Koti... koti.
Vampyyri kastoi hänet omalla verellään. Hänen verensä kuolee.
Toivoa ei ole.
Emme päästä sinua tuntemattomaan yksin.
Jonathan-parka, mitä minä olen tehnyt sinulle?
Ei, minä tein tämän molemmille.
Kuulen hänen lähestyvän. Hän kutsuu minua.
Pysy luonani. - Minua palelee.
Iltapäivä. Holmwood sai sähkeen kirjanpitäjältään.
Kreivin laiva purjehti ohitsemme pohjoisemmaksi Galatzin satamaan.
Musta piru lukee Minan ajatuksia.
Miten nyt saamme hänet kiinni?
Varna... Galatz. Matkaa on noin 300 kilometriä.
Ennätän hevosilla hänen edelleen. Van Helsing menee Borgon solasta.
Jos epäonnistumme, teidän on tehtävä hänestä loppu.
Mina ja van Helsing nousivat vaunuihin Varnasta.
Me yritimme ehtiä Galatziin ennen kreiviä.
Pelkään Minan puolesta. Hän on nyt syöttimme.
Tuttu paikka. Jatketaan eteenpäin. - On myöhä, täytyy levätä.
Ei! On mentävä. Hän tarvitsee minua!
Ohitimme Bistritan. Dracula oli taas ovelampi.
Hänen mustalaisensa tulivat häntä vastaan ja ovat nyt Borgossa.
Sinun on syötävä. - Ei ole nälkä.
Mina!
Olette ollut tavattoman hyvä minulle, professori.
Tiedän, että Lucy himoitsi teitä salaa. Hän kertoi.
Minäkin tiedän, mitä miehet himoitsevat.
Katkaisetteko minunkin kaulani ja lyötte paalun sydämeni läpi -
kuten teitte Lucy-raukalle, senkin murhanhimoinen perkele?
En ikipäivänä. Vannoin suojelevani sinua.
Kehän sisällä olet turvassa. En menetä sinua hänelle.
Saatanan huorat!
Tämä on pyhää maata! Poistukaa heti paikalla!
Menkää pois!
Herran nimeen menkää pois! Komennan Kristuksen nimeen.
Kiroan teidät!
Dracul!
Mina, olet lähellä.
Rakkaani.
He ajavat kilpaa auringonlaskun kanssa. Toivottavasti myöhässä.
Mina!
Ammu!
Hyökkäykseen!
Quincey!
Ei!
Ei.
Kun minun aikani tulee, teetkö saman minulle?
Teetkö?
En.
Antakaa heidän mennä. Meidän työmme täällä on tehty...
Hänen on vasta alkanut.
Quincey.
Meistä kaikista on tullut Jumalan hourupäitä.
Meistä kaikista.
Missä minun Jumalani on?
Hän on hylännyt minut.
Se on täytetty.
Rakkaani.
Siellä, Jumalan läsnäollessa, ymmärsin vihdoin -
kuinka rakkauteni voisi vapauttaa meidät kaikki pimeyden voimista.
Rakkautemme on kuolemaa vahvempi.
Anna minulle rauha.